Tárasára Upanišad

Šukla-Jadžur-Véda

Óm! Ten (Brahman) je nekonečný a tento (vesmír) je nekonečný.
Nekonečný pochází z nekonečného.
(Poté) když se odejme nekonečnost nekonečnému (vesmíru), zůstává pouze nekonečný (Brahman). 
Óm! Nechť je ve mně mír!
Nechť je mír v mém okolí!
Nechť je mír přítomen v silách, které na mně působí!

Kapitola 1
1. Hari Óm. Brihaspati se otázal Jagjavalkji: „To, co se nazývá Kurukšétra, je obětní místo dévů a duchovní sídlo všech bytostí. Kam by tedy měl člověk jít, aby poznal Kurukšétru, obětní místo dévů a duchovní sídlo všech bytostí?“
(na což Jagjavalkja odpověděl): „Avimukta je Kurukšétra, obětní místo dévů a studia Brahmanu, protože právě tam Rudra člověka zasvěcuje do Táraka Brahmanu, když ho opustí prána (životní síla). Díky tomu se stane nesmrtelným a tím, kdo si užívá mókši. Proto by měl člověk vždy setrvávat uprostřed toho místa zvaného Avimukta a nikdy je neopustit, ó ctěný pane, Avimukta.“ Tak pravil Jagjavalkja.
2. Potom se Bharadvádža otázal Jagjavalkji: „Co je Táraka? Co způsobuje, že člověk překročí (toto světské bytí)“.
Na což Jagjavalkja odpověděl: „Óm namo Nárájanája je Táraka. Měl by být uctíván jako čid-átma. Óm je jediná slabika a má povahu átmy. Namah jsou dvě slabiky s povahou prakriti (hmoty). Nárájanája je pět slabik povahy Parabrahmanu. Ten, kdo toto zná, se stane nesmrtelným. Skrze „Óm“ se projevuje Brahmá; skrze „Na“ Višnu; skrze „Ma“ Rudra; skrze „Na“ Íšvara; skrze „Ra“ Anda-Virát (neboli Virát vesmíru); skrze „Ja“ Puruša; skrze „Na“ Bhagaván; a skrze „Ja“ Paramátmá. Tato aštákšara (osmislabičná mantra) Nárájana je svrchovaný a nejvyšší Puruša. Tak zní Rig Véda s první stopou (nebo polovinou).

Kapitola 2
Óm je nezničitelné, svrchované a Brahman. To jediné by mělo být uctíváno. Skládá se z osmi subtilních slabik. To se stává osmi, neboť má osm podob. „A“ je první písmeno; „U“ je druhé; „M“ je třetí; bindu je čtvrté; náda je páté; kála je šesté; Kálatíta (to, co se nachází nad kálou) je sedmé; a to, co je nad nimi, je osmé. Nazývá se Táraka, protože umožňuje překročit toto světské bytí. Věz, že samotné Táraka je Brahman a jako jediné by mělo být uctíváno. Lze tu citovat (následující) verše:
1. „Z písmene „A“ vzešel Brahmá jménem Džambaván (medvěd). Z písmene „U“ vzešel Upéndra jménem Hari. 
2. Z písmene „M“ vzešel Šiva známý jako Hanumán. Bindu má jméno Íšvara a je Šatrughna, Pán samotného disku.
3. Náda by měla být známa jako vznešený Pán jménem Bharata a zvuk lastury samotné. Z kály vzešel samotný Puruša jako Lakšmana a ten, který nese Zemi.
4. Kálatíta je známa jako samotná bohyně Sítá. To, co je nad ní, je Paramátmá jménem Šrí Ráma, nejvyšší Puruša.
Toto vše je vysvětlení slabiky Óm, která je minulostí, přítomností a budoucností a která se liší od těchto kategorií (viz.): tattva, mantra, varna (barva), dévata (božstvo), čhhandas (metrum), rik, kála, šakti a srišti (stvoření). Ten, kdo toto zná, se stane nesmrtelným. (Tak zní) Jadžur Véda s druhou stopou.

Kapitola 3
Nato se Bharadvádža otázal Jagjavalkji: „Která mantra potěší Paramátmu a ukáže svoji vlastní átmu (osobám)? Prosím, sděl to.“ Jagjavalkja odpověděl:
1. Óm. Ten, který je Šrí Paramátmá, Nárájana a Pán popisovaný (písmenem) „A“ a  Džambaván (medvěd) a Bhúh, Bhuvah a Suvah; poklona Jemu!
2. Óm. Ten, který je Šrí Paramátmá, Nárájana a Pán popisovaný (písmenem) „U“ a Upéndra (či) Hari a Bhúh, Bhuvah a Suvah; poklona Jemu!
3. Óm. Ten, který je Šrí Paramátmá, Nárájana a Pán popisovaný (písmenem) „M“ a má podobu Šivy (či) Hanumána a Bhúh, Bhuvah a Suvah; poklona Jemu!
4. Óm. Ten, který je Šrí Paramátmá, Nárájana, Pán Šatrughny v podobě bindu a Bhúh, Bhuvah a Suvah; poklona Jemu!
5. Óm. Ten, který je Šrí Paramátmá, Nárájana a Pán a Bharata v podobě nády a Bhúh, Bhuvah a Suvah; poklona Jemu!
6. Óm. Ten, který je Šrí Paramátmá, Nárájana a Pán Lakšmana v podobě kály a Bhúh, Bhuvah a Suvah; poklona Jemu!
7. Óm. Ten, který je Šrí Paramátmá, Nárájana a Pán a Kálatíta, bohyně Sítá, v podobě čit a Bhúh, Bhuvah a Suvah; poklona Jemu!
8. Óm. Ten, který je Šrí Paramátmá, Nárájana a Pán nad ní (Kálatítou) je svrchovaný Puruša a starobylý Purušóttama, věčný, neposkvrněný, osvícený, svobodný, pravdivý, nejvyšší blaženost, nekonečný, nemající sobě rovného a naprosto úplný - tento Brahman jsem já. Já jsem Ráma a Bhúh, Bhuvah a Suvah; poklona Jemu!
Ten, kdo si osvojil tuto osmislabičnou mantru, je očištěn Agnim, Vájuem, sluncem; Šivou; je znám všem dévům. Dosáhne výsledku recitace Itihás, Purán, Rudry (manter) stotisíckrát. Ten, kdo opakovaně vzpomíná na (nebo recituje) Nárájanovu aštákšaru (osmislabičnou mantru), získá výsledek recitace gájatrí stotisíckrát nebo pranavy (óm) nesčíslněkrát. Očistí (své předky) deset (generací) zpět a (své potomky) deset (generací) do budoucnosti. Dosáhne stavu Nárájana. Ten, kdo to zná, (dosáhne) stavu Nárájana.
Jako oko (které vidí bez jakékoliv překážky) se věci šíří (oblohou), moudří neustále vidí svrchované sídlo Višnua. Duchovně probuzení bráhmanové chválí různými způsoby a osvětlují svrchované sídlo Višnua. Tolik Upanišada. (Tak zní) Sáma Véda se třetí stopou. Hari Óm Tat Sat!

Óm! Ten (Brahman) je nekonečný a tento (vesmír) je nekonečný.
Nekonečný pochází z nekonečného.
(Poté) když se odejme nekonečnost nekonečnému (vesmíru), zůstává pouze nekonečný (Brahman).
Óm! Nechť je ve mně mír!
Nechť je mír v mém okolí!
Nechť je mír přítomen v silách, které na mně působí!

Zde končí Tárasára Upanišad ze Šukla Jadžur Védy.