Avjakta Upanišad

Sáma Véda

Óm! Nechť mé údy, schopnost řeči, prána, oči, uši, vitalita a všechny smysly sílí.
Veškerá existence je Brahman známý z Upanišad.
Kéž nikdy nezapřu Brahman, ani Brahman mě.
Nechť nedojde k žádnému zapření:
Nechť nedojde k žádnému zapření alespoň z mé strany.
Nechť jsou ctnosti vyhlašované v Upanišadách, přítomny ve mně, jenž jsem oddán Átmanu; nechť ve mně sídlí.
Óm! Nechť je ve mně mír!
Nechť je mír v mém okolí!
Nechť je mír přítomen v silách, které na mně působí!

Tři stupně vývoje na počátku byly Avjakta (nerozlišený), Mahat-tattva (rozlišeně nerozlišený) a Ahankára (rozlišený). Pro každý z nich existuje súkta.

Avjakta - Násadíja súkta 
Mahat-tattva - Hiranjagarbha súkta 
Ahankára - Puruša súkta 

Násadíja súkta

1. Ná sa dásí nno sa dásít tadáním
ná sí drajo no vjomáparo jat
kim ávarívah kuhakasja šarman
ambhah kim ásíd gahanam gabhíram 

Pak zde nebylo ani Něco ani Nic, žádný vzduch ani nebe nahoře.
Co vše pokrývalo? V čem vše spočívalo? V hluboké vodní propasti?

2. Na mritju rásíd amritam na tarhi
Na rátrjá ahna ásít praketah,
Aní davátam svadhajá tadekam
Tasmád anja nna parah kinča nása

Tehdy nebyla ani smrt, ani nesmrtelnost, ani střídání noci a dne.
To Jediné klidně dýchalo, spočívající samo v sobě; kromě Něho nebylo nic jiného.

3. Tama ásít tamasá gúdha magre
Praketam salilam sarva má idam
Tuččhe nábhu apihitam jadásít
Tapasah tanmahiná džája taikam

Nejprve existovala temnota skrytá v temnotě – jedno moře vymykající se pohledu.
To Jedno pokryla prázdnota v chaosu, navěky neustále rostoucí.

4. Kámah tadagre samavarta tádhi
Manaso retah prathamam jadásít
Sato bandhu masathi niravindan
Hridi pratíšjá kavajo maníšá

V tom nejprve povstala touha, prvotní semeno mysli, které nepoutá nic s existencí, jako věky hledající nachází.

5. Tiraščíno vitatho rašmi rešám
Adhasvi dásí dupari svi dásít
Retodhá ásan mahimána ásat
Svadhá avasthát prajathih parastat

Zapalující paprsek, který probleskl temnotou a pustotou – byl dole nebo vysoko? 
Který bard to zodpoví? 

6. Ko addhá veda ka iha pravočat
Kuta ádžátá kuta ijam visrištih
Arvágdevá asja vivardžanena
Adha ko veda jata ábabhúva

Tam byly nalezeny plodivé síly a mocné síly bojovaly - 
Sama sebe podporující masa dole a energie nahoře. 
Kdo ví a kdokoliv pověděl, odkud toto obrovské stvoření povstalo? 

7. Idam visrišti rjata ábabhúva
Jadi vá dadhe jadi vá na dadhe
Jo asja adhjakšah parame vjoman
So anga veda jadi vá na veda

Žádní bohové se nenarodili. Kdo potom může odhalit pravdu - 
odkud povstal tento svět, ať vytvořený božskou rukou nebo ne -
pouze jeho pán na nebesích může říci, jestli to může ukázat.

(Překlad z: Muir – Original Sanskrit Texts, sv. V)

Óm! Nechť mé údy, schopnost řeči, prána, oči, uši, vitalita a všechny smysly sílí.
Veškerá existence je Brahman známý z Upanišad.
Kéž nikdy nezapřu Brahman, ani Brahman mě.
Nechť nedojde k žádnému zapření:
Nechť nedojde k žádnému zapření alespoň z mé strany.
Nechť jsou ctnosti vyhlašované v Upanišadách, přítomny ve mně, jenž jsem oddán Átmanu; nechť ve mně sídlí.
Óm! Nechť je ve mně mír!
Nechť je mír v mém okolí!
Nechť je mír přítomen v silách, které na mně působí!

Zde končí Avjaktopanišad, zahrnutá v Sáma Védě.